Akkurat nå planlegger terrorister å drepe en presidentkandidat.
Kona og datteren min er et mål.
Og kollegaene mine kan være innblandet i begge deler.
Jeg er agent Jack Bauer. Dette er den lengste dagen i hele mitt liv.
Dette har skjedd på 24:
Vi drar ikke fra byen i dag likevel.
- Når er du sikker? - Jeg ringer så fort jeg vet noe.
- Var det jenta? - Ja.
Trusselen mot senator Palmer er fremdeles alvorlig.
Dette er de mistenkte skytterne.
En av medarbeiderne, Elizabeth, kjente igjen den ene skytteren.
Mr Bauer, senator Palmer har fortalt meg om deg.
Kan du holde avtalen med Alecis?
Vil du at jeg skal spionere?
- George, hva gjør du her? - Jeg er den nye stjerna.
Bauers kone og datter er flyttet til et skjulested.
De er snart døde.
Hold deg fast, Kim.
Jeg tror vi ristet ham av oss. Jeg skal sjekke. Bli her, ok?
- Hva heter du? - Jeg husker ikke.
Følgende skjer mellom klokka 16 og 17
under presidentnominasjonen i California
Mamma!
Husker du noe?
Det må være rart.
Jeg har aldri møtt noen som har hukommelsestap før.
Jeg setter pris på at du hjelper meg.
- Hva heter du? - Tanya.
Håper ikke du tar en stor omvei.
Det er greit. Sykehuset er i nærheten.
Du har visst penger. Det ser sånn ut.
Eller mannen din.
- Mannen min? - Den lille gullringen din.
Jeg husker ikke mannen min.
Agent Pierce, Jack Bauer. Vi traff hverandre under frokosten.
Beklager. Vi visste ikke noe. Har familien din det bra?
De har det bra, takk. Dette er partneren min Nina Myers.
Agentene Johnson, Aleshire, overvåkningsteknikere.
Du har møtt Miss Nash. Hun er en av senatorens medarbeidere.
Ja, under medarbeidermøtene.
Jeg beklager at jeg har skapt så mange problemer.
Du visste ikke hvem Drazen var.
Nå vet du det. Dette er modig av deg.
Nå må vi gå.
Drazen er på rom 1243.
Ingenting uvanlig. Vi kan sette opp utstyret sånn som du vil.
Vi har mindre enn en halvtime til å ordne lyd og bilder.
Fiberoptisk?
Vi trenger monitorer i et tilstøtende rom.
Vi har 1242 rett over gangen. Det er tomt.
Bra. Mine herrer, sett i gang.
Jeg vil dekke hele rommet fra minst to vinkler.
Ta med deg Miss Nash på rom 1242. Forbered henne.
- Har du ordnet kontrollpostene? - Alle inngangene er dekket.
Og alle atkomster rundt hotellet.
- Noen sivile i etasjen? - Nei, vi har stengt den.
Godt jobbet. Si fra når Drazen kommer til hotellet.
Det er et sykehus i enden av dalen. Jeg vet ikke om det er bra.
Vent. Stopp.
- Ser du noe du husker? - Jeg tror det.
Restauranten?
- Kjenner du igjen noe? - Jeg har vært her før.
Jeg var sammen med noen.
Med mannen din?
Ikke mannen din?
- Skal vi dra til sykehuset? - Nei. Det hjelper å være her.
Er det en hovmester eller daglig leder her?
- Daglig leder. Mr Martin. - Er han her?
Nei, men han burde komme om 20 minutter.
Takk. Jeg vil vente.
Kanskje Mr Martin vet noe om meg.
Det er så kjent.
Jeg blir her. Du trenger ikke å vente.
Gi meg nummeret ditt,
og når jeg er bedre, sender jeg deg det jeg har råd til.
Vet du hva?
Send meg det du har råd til pluss 10 dollar.
Det er drosjepenger til sykehuset hvis Mr Martin ikke kan hjelpe deg.
- Takk. - Lykke til.
Uten å sette deg selv i fare
må du oppføre deg som du alltid har gjort med ham.
Jeg vet det. Men tanken på at han skal ta på meg igjen...
Jeg skjønner.
Hva snakker dere vanligvis om? Jobben hans?
Vi snakket ikke så mye. Det var ikke et sånt forhold.
Vi hoppet i det og tenker på konsekvensene seinere.
- Skjønner du hva jeg mener? - Ja.
- Ok, jeg venter på signalet. - Elizabeth?
Jeg hørte hva som skjer. Er du sikker?
Ja.
- Hvis du nøler det minste... - Jeg vil gjøre det. Helt sikkert.
Kan jeg få snakke med deg?
Du skulle passe på, ikke utsette henne for fare.
Jeg trenger ikke å minne deg på at trusselen mot deg er reell.
- Vi må ikke utsette andre for fare. - Det har jeg ikke gjort.
Jeg er rett over gangen hvis noe går galt.
Han er profesjonell. Ting kan skje raskt.
Han er ikke alene. Vi stopper ikke de andre ved å arrestere ham.
Hvis du vil avslutte dette nå, må vi få ham på kroken.
Du har opplevd mye og familien din har hatt et helvete...
Hva har det med saken å gjøre?
Jeg håper ikke at du lar hevnlyst ødelegge dømmekraften din.
Sir, dette har ikke noe med hevn å gjøre.
Det er bare den beste måten å ta dem på.
Elizabeths far er en av mine eldste venner. Jeg har kjent henne lenge.
Hvis noe skjer med henne, er du personlig ansvarlig.
Jeg forstår, senator. Jeg lover at jeg skal passe på henne.
ATS. Almeida.
- Jeg vil snakke med Jack Bauer. - Han er ikke her. Noen beskjed?
Det er veldig viktig. Jeg må snakke med ham nå.
- Hvem er dette? - Kim, datteren hans.
- Ringer du fra skjulestedet? - Nei. Det ble angrepet.
Agentene som passet på oss, er døde, og mamma er borte.
Ta det rolig. Er agentene døde?
Ja. Og jeg tror de har kidnappet mamma igjen.
- Jeg må snakke med pappa. - Han er ikke her. Hvor er du?
- Kan jeg få snakke med Nina? - Hun er heller ikke her.
- Hvor ringer du fra? - En telefonkiosk.
- Hva heter du? - Tony Almeida. Jeg jobber for Jack.
Si hvor du er, så får jeg noen til å hente deg.
- Det sa de til mamma. - Det var Jamey. Hun var spion.
Det vil ikke skje igjen. Si hvor du er.
Jeg må snakke med pappa eller Nina Myers.
Han er ikke her. Ingen av dem er her.
Problemer. Jacks datter sier at de ble angrepet. Agentene er døde.
Ring dit nå.
Ikke noe. Det ringer ikke engang.
Parker, du og Biselli drar til skjulestedet på Pine Canyon.
Fort dere. Det kan være problemer.
Hun sa også at moren kan ha blitt kidnappet igjen.
- Hvordan rømte hun? - Det sa hun ikke.
Hun sa bare at hun var i en telefonkiosk.
Gå inn i teleselskapets datamaskin og finn de siste samtalene
i en radius på 10 kilometer fra huset.
- Ringer du Jack eller skal jeg? - Ikke ennå.
Det er kona og ungen hans.
Akkurat. Han har følelser og blir distrahert, setter Elizabeth i fare.
Hun går inn med Drazen om et kvarter. Jack må være fokusert.
- Når sier vi det til ham? - Ikke vi. Jeg.
Når situasjonen er under kontroll. Ikke før. Forstått?
- Venter. - Forstått. Han er på vei ned.
- Ferdig? - Om ti minutter.
- Hvordan er det med Elizabeth? - Alt i orden, men jeg vet ikke.
- Gjør vi det rette? - Kan hun feste radiosenderen,
vil den føre oss til de andre.
- Hvis hun ikke klarer det? - Da arresterer vi ham.
Han kan ikke ta henne. Vi beskytter henne.
Hvis du er fokusert, går det bra.
Hva er det?
Alt i orden?
Unnskyld.
Jeg tenker på Teri og Kim. Når jeg tenker på hva de har opplevd...
- Jenta mi trodde hun skulle dø. - Vi tar dem. Ok?
Hvis det er til noen trøst, virket det som om de har det bra.
Mener du det?
- Hva sa legen? - De hadde bare noen blåmerker.
Ok. Takk.
Sa du at Paulson skulle gjøre ferdig avhøret?
Hvorfor gjorde ikke du det?
Jeg trodde du ville ha meg her når de var trygge.
Nei. Jeg ba deg bli hos dem.
Mike, vent litt.
- Gå tilbake. Jeg kommer. - Ja?
Jeg ba deg legge av røret.
- Rick, det er meg. - Du kan ikke ringe hit.
Skjulestedet funket ikke. Agentene er døde, og mamma er kidnappet.
Jeg vet at de er ute etter meg. Du må hjelpe meg.
Jeg kommer hjem til deg.
Du er den eneste som vet hvem som har moren min.
Det gjør jeg ikke.
Jeg kan ikke gå til politiet. Jeg stoler ikke på noen lenger.
Men hvis du ikke hjelper meg, sier jeg alt til politiet.
Hva er adressen din?
1804 Glade, i Echo Park.
1804 Glade. Ok, jeg ringer etter en drosje.
Jeg kommer så fort jeg kan. Vent på meg.
Hvem var det?
Feil nummer igjen?
Hvordan går valget?
- Gallupene ser bra ut. - Strålende.
Pappa, jeg er lei for det.
Lei for hva da?
Du dekket ikke over Ferragamos død for å beskytte kampanjen.
Du gjorde det for å beskytte meg.
Hvem har sagt det? Mamma?
Nei, ikke mamma.
Det er bevis på Ferragamos kontor som peker rett mot deg.
Gjemt godt nok til at brannmennene overså dem.
Men med litt hjelp, finner de dem.
- Jeg blir anklaget for drapet? - Vi gjør det som kreves.
Det er grunnen til at faren din ikke roter i det. Og ikke du.
Vet du hvor farlig det var å møte Carl med en kassettspiller?
Det spiller ingen rolle. Jeg har det. Nå kan du gi det politiet.
Gi meg båndet.
Hva skal du gjøre med det?
Stoler du på meg Keith?
Det er meg. Palmer blir i Los Angeles likevel.
- Ringte Nash-jenta? - Ja. Jeg er på vei til hotellet nå.
Sa hun hvorfor han forandret planer?
- Han har ikke sagt noe. - Jaså? Hun er betrodd.
De har strammet inn sikkerheten etter attentatforsøket.
Jeg lurer på hvorfor hun vil møte deg. Dere var nylig sammen.
Du forstår ikke kvinner.
Jeg forstår nok til å vite at de kan bruke, eller bli brukt.
- Ikke denne. - Palmer burde vært død alt.
Tiden går fra oss.
Han er så godt som død. Du må stole på meg.
Nash vil fortelle meg hva Palmer skal. Hun mistenker ikke noe.
Kanskje ikke.
Men for å være på den sikre siden, drep henne når du er ferdig.
Miss Nash, bli med meg.
Vi har satt ut fiberoptiske kameraer her, der og der borte.
Jeg er ikke sikker på hva det er.
Beklager. Sett deg ned.
Fiberoptiske kameraer er umulige å se, selv om du vet hvor de er.
Vi har bilder av hele suiten.
- Og dere kan høre alt også? - Ja. Hvert ord.
Alt i orden?
Ok. Han kommer om noen minutter.
Dette er radiosenderen du skal feste på Alecis.
Vi kan følge ham uten at han ser oss.
- Hvor legger jeg den? - I lommeboka.
Han har den med seg selv om han skifter klær.
Når du har lagt den på plass, ringer jeg mobilen din.
Jeg sier at senatoren venter på deg. Du unnskylder deg og går.
- Jeg plasserer den, mobilen ringer. - Og så går du.
- Ok. - En ting til.
Hvis du tror at han er mistenksom eller du føler deg ille til mote,
sier du: "Jeg håper jeg ikke blir forkjølet."
"Jeg håper jeg ikke blir forkjølet?"
Da er jeg her på noen få sekunder med flere agenter.
- Det ødelegger planen. - Det spiller ingen rolle.
Det viktigste er din sikkerhet. Forstår du det?
Jeg forstår.
Du trenger ikke å gjøre dette.
Hvis du ikke liker det, er det ingen som vil se ned på deg.
Det går bra.
Og takk.
For at jeg får sjansen til å gjøre ting godt igjen.
Det kommer til å gå bra.
Kom igjen.
Mrs Bauer?
Så hyggelig å se deg.
- Kjenner du meg? - Ja. Kommer dr Parslow også?
Dr Parslow?
Unnskyld. Hva heter du?
Er alt i orden?
Egentlig ikke.
Jeg har vært med i en ulykke eller noe.
Jeg har mistet hukommelsen.
Jeg kjørte forbi, stedet så kjent ut....
Heter jeg Bauer?
Ja. Høres det kjent ut?
Ja, det gjør det. Men mannen du nevnte...
Dr Parslow. Dere pleide å være her ganske ofte.
Men han er ikke mannen min?
Han er lege og en venn. Kanskje han kan hjelpe deg.
Jeg vet hvor han jobber. Skal jeg ringe ham?
Ja, vær så snill.
Vi er klare.
Fungerer alt?
- Hvordan er det med Elizabeth? - Hun venter på at Alecis skal ringe.
- Hun ville være alene. - Det er forståelig.
- Hva er det? - Hva mener du?
Du har skjult noe for meg helt siden du kom tilbake fra skjulestedet.
Vi blir bare distrahert.
Hvis du ikke sier hva det er, blir jeg distrahert. Ut med det.
Greit. Teri vet om oss.
Hun gjettet det. Jeg vet ikke hvordan, men hun gjorde det.
Hun spurte meg rett ut. Jeg kunne ikke nekte.
Sa du at det er slutt?
Selvsagt.
Jeg tror hun var sjokkert over at det var meg.
En hun kjenner.
Da Teri og jeg ble sammen igjen...
Jeg prøvde å fortelle det, men hun sa hun ikke ville vite noe.
Du ba meg dra til skjulestedet, så jeg gjorde det.
- Jeg prøvde bare å hjelpe til. - Jeg vet det. Det er min feil.
- Alt er min feil. - Agent Bauer, kom.
Drazen gikk akkurat ut av bilen. Han kommer om to minutter.
Oppfattet. Personalet i lobbyen og på gulvet, vi er i gang.
Han er i rommet.
Si fra når det er grønt lys.
Ingen lommebok.
Fortell Elizabeth at lommeboka er i buksene eller i jakka på senga.
Send henne opp om ett minutt.
Så fint å se deg.
Jeg har savnet deg så utrolig.
Jeg også.
Selv om det bare er to timer siden sist.
Det virker som to år.
Er alt i orden?
Ja. Hvorfor spør du?
- Du virker litt anspent. - Nei da.
Kanskje litt.
Valglokalene stenger om under en time, og vi sitter på nåler.
Du må ha en viss anelse. Lager dere ikke...
Prognoser. Men de er ikke offisielle.
Hva kan vi gjøre
for at du skal... slappe av?
Det er litt tidlig, men kanskje en vodka.
Ikke noe annet?
Hvis du insisterer.
- Føles det bedre? - Veldig.
Du er fremdeles ikke deg selv.
Jeg føler meg bedre når jeg har vasket ansiktet.
Hun tar jakka. Ha SWAT-gruppen klar utenfor døra. Stille.
Hun har lommeboka.
Herregud, hun mistet den.
Kom igjen, Elizabeth. Du klarer det.
- For framtiden. - Hun la den i jakka si.
SWAT-teamet ved døra, vent.
Så synd at du blir så stresset av kampanjen.
Sånn er det bare.
Kanskje vi kan dra et sted sammen når valget er over.
- Hvor da? - Det spiller ingen rolle.
Så lenge vi er sammen.
Hvem kan jeg takke for at du er i byen?
- Han vil merke lommeboka. - Vent litt.
Hun greier seg.
Hva fikk senatoren til å forandre planer?
Jeg vet ikke.
Blir han lenge i byen?
Det er vanskelig å si.
Hva med seierstalen hans?
Skal han gi den her på hotellet?
Hvorfor er du plutselig så interessert i kampanjen?
Jeg er ikke interessert i kampanjen.
Jeg er interessert i deg.
Og du drar dit han drar.
Jeg vet ikke hvor det er ennå.
Da får jeg passe på deg.
Det er litt rart at senatoren ikke inkluderer
en som er så smart og dyktig som deg i sin indre krets.
Hvordan vet du det? Vi har vært sammen i 15 timer i senga.
Det var ikke lurt.
Var det en klage eller en kompliment?
Begge deler, tror jeg.
Jeg kom på at jeg ikke har spist i hele dag.
Det kan forklare hvorfor jeg er i så dårlig humør.
Kan vi bestille noe opp på rommet?
Hva har du lyst pa?
Hvor er menyen?
Jeg hadde håpet at du hadde lyst på noe...
- Sann, ja. Flink jente. - .. annet enn mat.
- Den er i jakka. - Hun har plassert den.
Tøm gangen.
Jeg vet at det virker litt tidlig...
Men jeg er forelsket i deg.
- Gangen er tom. - Oppfattet. Jeg ringer.
Jeg tror kvinner merker sånt.
Ta telefonen.
- Skal du ikke ta den? - Det er noen fra kampanjen.
- Det kan være viktig. - De kan ringe tilbake.
Si det en gang til.
- Hun la på. - Si at du elsker meg.
- Hva gjør hun? - Hun lokker ham utpå.
Jeg elsker deg.
Og hvis jeg ikke tar feil, er du forelsket i meg også.
- Det var svareren. - Kan du bestille en hamburger?
Selvsagt.
- Hva holder hun på med? - Jeg vet ikke.
Hvorfor tok hun av seg jakka?
Hva er det som skjer? Hun har ikke tenkt å gå fra rommet.
- Romservice. Hva vil du ha? - En hamburger, vær så snill.
- Med alt? - Ja, alt.
Vi sender den opp med en gang.
Hva har hun i hånda?
Er det noe mer?
Ja.
- Hun har en kniv. - SWAT-team, gå inn. Nå!
Rasshøl!
Ikke skyt! Hent håndklær på badet.
Nina, ring etter legehelikopteret. Vi mister ham. Han kan ikke dø!
Faen!
Vent litt.
Jeg ser etter Rick.
- Hvem er du? - En venn.
Er det du som ringer?
- Han sa at jeg kunne komme. - Det sa han ikke til meg.
- Kanskje du burde spørre ham. - Jeg skulle si det til deg.
Jeg trodde ikke at du ville komme så fort.
Hva er det som skjer?
Jeg skal forklare alt.
- Jeg hører. - Slipp henne inn først.
Det er greit.
Hva er hun ute etter?
Det ble noe kødd med Dan i går. Overraskende, ikke sant?
De som Dan var sammen med, skjøt meg...
Du sa at du skadet deg på et gjerde.
Folkene som Dan kjenner, jeg må finne dem.
Jeg vil sjekke rommet hans for å finne noe som kan føre meg til dem.
- Et telefonnummer, adresse... - Vil du sjekke Dans rom?
Ja.
Kan jeg låne litt penger til drosjen?
Er alt i orden?
Du husker meg ikke?
Phil?
Er du legen min?
Ikke akkurat.
Takk for at du ringte. Har hun fått mat eller drikke?
Jeg spurte, men hun ville ikke ha noe.
Hvis du ikke vil ha litt vann?
- Greit. - Ok. Litt vann.
Greit. Vi skal finne ut av dette.
Du skal bli bra igjen. Skjønner du? Alt blir bra.
Hva kan jeg si? Vi feilvurderte hennes tilstand.
- Nei, du gjorde det. - Det var uventet for alle.
Det var en dårlig idé.
Kanskje. Vi må pønske ut neste trekk.
Hvordan går det med Alecis?
Han har en fifty-fifty sjanse. Vi vet ikke når han kan snakke.
Funnet noe i rommet? Telefonnummer, dokumenter?
- Ikke ennå. - Hva skal jeg si til Distriktet?
Hold dem unna meg. Jeg trenger tid for jeg fyller ut rapporter.
- Slipp meg inn. - Vent.
- Hvor er Elizabeth? - Hun har det bra.
- Hvor er hun? - Rett over gangen. I varetekt.
- Hvorfor det? - Hun knivstakk Drazen.
- Selvforsvar. - Det var ikke sånn det foregikk.
- Hun angrep ham. - Jeg skulle aldri gått med på det.
Jeg ringer deg tilbake. Senator!
Slipp meg inn.
- Senator... - Ikke si noe uten advokat.
- Jeg vet ikke hva som skjedde. - Vi skal løse dette.
Vær så snill, la oss ta oss av det.
Det var det jeg gjorde, og se hva som skjedde.
Dette hjelper ikke noe.
- Jack. - Unnskyld meg litt.
- Hva? - Det er Alecis' mobil. Hva gjør vi?
Vi må ta en sjanse.
Har du pengene?
Ok. Vi møtes om 45 minutter.
- Hvor? - Det har jeg sagt alt.
På Connie's. I byen.
- Hvordan kjenner jeg deg igjen? - Jeg bruker en rød baseballue.